Uudessa TM:ssa oli jälleen kerran ontuva selitys premium-luokalle. Sitä käytetään silloin kun puhutaan automerkeistä, joita myydään suhteellisen vähän.
Siis hetkinen. Ruotsissa Saab ja Volvo pitävät myyntitilastojen kärkeä, joten ne eivät näinollen kuulu premium-luokkaan. Saksassa myydään Audia, BMW:tä se Mercedestä paljon, joten ei niiden myynti ole mitenkään suhteellisen vähäistä.
Premium-luokka siis vaihtelee maittain. Se mikä on premiumia maassa A ei enää olekaan sitä maassa B. Jäämme odottamaan yleispätevää ja kaikkien hyväksyttävissä olevaa määritystä premium-luokalle.
On tuossa TM:n määrittelyssä se perä, että kyllähän siitä hohto menee kun joka nurkalla näkee Bemaria. Eräs premium-luokan tunnuskuva on se, että autot ovat melko harvinaisia ja että niitä näin ollen käännytään liikenteessä katsomaan.
Tietenkään joku Lada ei kuulu ko. luokkaan vaikka harvinainen onkin - pitää autossa olla muutakin. Yksi keskeisimmistä kriteereistä on se, ettei premiumiksi pyrkivä valmistaja saa tehdä nimellään nk. kauppakasseja, pick-uppeja tai muuta tuulipukukansan autoja.
Näin ollen voidaan esim. Audi tiputtaa heti pois joukosta; sehän tekee Almera-kokoluokkaan kaksiovisia hatchbackejä - vieläpä dieselkoneella! Tästä on kyllä premium kaukana.
Mielestäni premium merkkejä ovat lähinnä seuraavat: Acura, Cadillac, Infiniti, Jaguar, Lexus, Lincoln ja ehkäpä Maserati uudella Quattroporte-mallillaan.
Mercedekset, Audit ja BMW:t ovat aivan liian arkipäiväisiä ja nousukasmaisen junttimaisia, jotta olisivat premiummerkkejä. Saabista ja Volvosta nyt ei kannata puhua muutenkaan. Ne ovat pohjoismaalaisia kansanautoja, joita maailman autolehdissä ei mitenkään erityisesti arvosteta sen enempää laadun kuin ajo-ominaisuuksiensakaan puolesta.
Tuo Anders-Simo oli kyllä aika huono.
Ei premium tarkoita harvinaisuutta tai näyttävyyttä. On erikseen olemassa kaikenlaisia erikoisautoja, urheiluautoja, edustusautoja jne.
Premium voitaisiin luonnehtia merkiksi, jonka mallit sijoittuvat kokoluokassaan hinnaston kalliimpaan päähän ja joihin on saatavilla tehokkaita moottoreita ja runsaasti tehdaslisävarusteita.
Saab ja Volvo muuten noteerataan maailmalla hyvinkin korkealle, tiedoksi vaan.
Premium voitaisiin luonnehtia merkiksi, jonka mallit sijoittuvat kokoluokassaan hinnaston kalliimpaan päähän ja joihin on saatavilla tehokkaita moottoreita ja runsaasti tehdaslisävarusteita.
Mielestäni yksi tärkeä premium luokan tunnus on nimenomaan erikoiset varusteet, joita ei normaalisti kansanautoissa tapaa. Myöskin tehokkaat moottorit ja tästä kaikesta aiheutuva auton korkea hankintahinta tekee autosta premiumin.
Onko Maybach premium auto - tavallaan mutta taitaa kuulua jo luxus luokkaan.
Voi voi. Ei se premium synny siitä, että autosta pyydetään ylihintaa. Tätähän on mm. Volkswagen yrittänyt - laihoin tuloksin. Toisekseen millään moottorivalikoimilla ei ole kerrassaan mitään tekemistä premiumin kanssa, esim. Rolls-Royce Phantomissa on vain yksi moottorivaihtoehto. Laaja moottorikirjo päinvastoin kielii siitä, että joukossa on nk. hinnat alkaen moottoreita eli köyhien moottoreita. Siksi esim. Mercedes E-sarja ei voi olla premiumauto koska sitä saa pienellä neloskoneellakin, oli sitten huipulla vaikka millainen 500 hevosvoimainen tykki. Lisäksi Mersu ei sikälikään voi olla premiummerkki, että se tekee A-sarjaa, dieseleitä ja kuorma-autoja.
Tuo VW:n premium yritelmä pääsi unohtumaan.
Alkaa muistuttaa hifistien taannoista keskustelua käsitteestä hi-end. Suomesa premiumia käytetään kuitenkin vielä aika selkeästi. Isot edustusautot eivät siihen luokkaan kuulu. Pikemminkin tavallisen kokoiset kiesit, joista tehdas yrittää saada isompaa hintaa perustellen, että laatu ja status ovat parempia. Kun Vectrasta haluaa maksaa liikaa, saa 93:n jne.
Tuskinpa nk premium-auto pärjäisi testeissä kovin kummoisesti enemmän tuotetulle edullisemmalle sisarelleen. Mutta mielikuvillahan autoa myydään. Sama on hifissä: moni maksaa eksoottisesta ja vähän valmistetusta merkistä, vaikka tietää että parempaa ääntä saisi halvemmallakin. Tai kelloissa: mekaaniset ovat kalliimpia, vaikka kymmenen euron kvartsicasio onkin tarkempi kuin kymppitonnin rolex. Tätä kai TM:n määritelmäkin tahtoi ilmaista.
Ei premium tarkoita harvinaisuutta tai näyttävyyttä. On erikseen olemassa kaikenlaisia erikoisautoja, urheiluautoja, edustusautoja jne.
Premium voitaisiin luonnehtia merkiksi, jonka mallit sijoittuvat kokoluokassaan hinnaston kalliimpaan päähän ja joihin on saatavilla tehokkaita moottoreita ja runsaasti tehdaslisävarusteita.
Saab ja Volvo muuten noteerataan maailmalla hyvinkin korkealle, tiedoksi vaan.
Kun vihjaat että Vectra olisi sama auto kuin 9-3SS niin on todettava että olet väärässä, ainoa yhteinen osa joka niistä löytyy on pohjalevy, ei alusta vaan siis pohjalevy. Lisäksi äskettäin tuli edullinen 1.8i malli jossa moottori ja vaihdelaatikko ovat Vectran kanssa samoja.
TM:n artikkelissa oli mainittu esimerkkeinä premium-auto-merkkejä ja olen niistä samaa mieltä, ei edustusautoja mutta ylellisempia ja laadukkaampia kuin massa-autot luokassaan.
Testeissähän ei esimerkiksi ylellisyyttä tai parempia materiaaleja noteerata mitenkään eli testeissä premiumista ei saa pisteitä koska testeissä testataan sellaisia ominaisuuksia kuten suorituskyky, jarrutusmatka, tilat, käyttökustannukset ym mitattavia ominaisuuksia.
Jotkut ovat sitä mieltä että premium-autot ovat ylihintaisia, eivät ne ole ylihintaisia, pitää verrata autoja omassa luokassaan eli premium autoa toiseen samaan luokkaan kuuluvaan siis esim BMW320 ja Audi A4 1.8T, ei siis Mazda6 ja BMW320. Ei premium-luokkaan pääse millään hokkuspokkus tempulla, se vaatii pitkän polun jotta sinne pääsee, poispääsy on paljon nopeampaa.
Jos väitetään että premium-auto on ylihintainen niin samalla väitetään että premiumin ostaja on tyhmä koska ei sitä ymmärrä, eikö niin ?
Eihän se niin mene, premiumin ostaja on varmasti hinta- ja laatutietoinen eikä maksa turhasta, premiumin ostaja on varmasti kokeillut (ja omistanut) myös muiden luokkien autoja ja juuri sen vuoksi on päätynyt premium-autoon.
Muutamia premium-luokan ominaisuuksia:
- laaja moottorivalikoima, eli vaikka esim. E-sarjan pienin kone onkin hengetön nelisylinterinen, niin peruspalikoiden ominaisuudet kestävät myös AMG-versioiden tehot. Toki pienin muutoksin, mutta kuitenkin.
- kaikki valintoja perusrakenteessa ei tehdä kustannustehokkuuden ehdoilla. Tästä esimerkkinä vaikka takaveto (neliveto), joka on etuvetoista kalliimpi valmistaa.
- laaja valikoima erikoisvarusteita.
- uuden tekniikan käyttöönotto ensimmäisenä.
Mielestäni samalla merkillä voi olla sekä premium että ei-premium malleja. Esim. Mersun A-sarjaa on vaikea mieltää premium-luokkaan, mutta toisaalta VW:ltä Touaregin ja Phaetonin sinne sijoittaisin.
Minua hämmästyttää tässä keskustelussa joidenkin pakonomainen tarve osoittaa, että eräät mitä tyypillisimmät premium-merkit eivät ole premium-merkkejä. Miksi ihmeessä?
2. Valmet
3. Massey Ferguson
4. Case
5. Ford
6. John Deere
7. Fendt
8. Fiat
9. Zetor
10. International
Siinä on teille aidot premiummerkit, jokos uskotte? Löytyy moottorivalikoimaa ja lisävarusteitakin on jos jonkinlaiseen käyttöön. On nelivetoa ja vaikka mitä.
Osut asian ytimeen, vastaus lienee yksinkertaisesti kateus
Kun on juuri ostanut uuden Avensiksen ja on siihen enemmän kuin tyytyväinen niin sitä ei ymmärrä että miksi joku toinen haluaa maksaa samankokoisesta tai pienemmästä 6000-7000 euroa enemmän. Ei sitä ymmärräkään ennenkuin sen itse kokee
On helppo saada itselle hyvä mieli kun haukkuu ne kateudenkohteet maan rakoon, todisteita sille löytyy tästäkin threadista
No enpä usko että uuden Avensiksen ostajalla on mitään syytä olla kateellinen, kyllä se sen verran laadukas peli on! Ei Avensiskuski kadehdi esim. BMW:tä, olisihan hän helposti voinut itsekin ostaa sellaisen, ellei nyt aivan uutta niin pari vuotta vanhan kuitenkin. Joten se, että on jo Avensiksen valinnut, osoittaa, ettei ole yksinkertaisesti kiinnostunut BMW:stä.
Jos nyt jollekin pitää olla kade, niin ehkä Avensiksen omistaja on kateellinen aidosti paremmille ja kalliimmille autoille, kuten yli 60 000 euroa maksavista vempeleistä, ei jostain vanhentuneesta BMW 3-sarjasta, joka ei hurmaa sen enempää ulkonäöllään, varustelullaan, mukavuudellaan, tiloillaan, turvallisuudellaan kuin kestävyydelläänkään.
Ja mikähän pakonomainen tarve joillakin on vängätä, että juuri joku tietty merkki kuuluu premiumautoihin? Onko kyseessä huono itsetunto, pakkomielle vai yritys kehua omaa autoaan ja yrittää jotenkin perustella, miksi maksoi turhasta kymppitonnin ylimääräistä?
Kyllä ne premiummerkit kuulkaas ovat aivan jotain toista kuin nämä harmaan arkiset ja tosikkomaiset perheauto, audit volvot sun muut. Oikeita premiumautoja ei koko Suomessa ole kovin montaa sataa kappaletta. Koska näitte viimeksi Lincolnin? Entä Jaguar S-typen? Tai Lexuksen?
Sinähän sälli olet, väität et ole kateellinen mutta kuitenkin jatkat ihmettelyäsi miksi joku maksaa kympin "turhasta", eli väität olevasi fiksu, hyvällä itsetunnolla varustettu yksilö joka on "keksinyt" loistavan teorian miksi premium-autoa ei kannata ostaa.
Ehdotan että lähetät tämän suurenmoisen havaintosi Niksi-Pirkkaan muiden sukkahousuvinkkien sekaan.
Sama tuo minulle millä perustelet itsellesi hankintasi mutta anna meidän "tyhmien" tehdä omat hankintamme äläkä kyseenalaista niitä koska et itse selvästikään ole ollut samassa tilanteessa jossa voit tavallisen sijasta valita premiumin.
PS. A-sarjan Mersu on mielestäni premium kokoluokassaan.
Toyota Avensis ja Audi A4 ovat käytännöllisesti katsoen yhtä hyviä tuotteita. Miksi siis pitäisi olla Audista kade? En edes pidä sen ulkonäöstä. Kateellinen en ole ihmisten huonosta mausta, mutta siitä olen kyllä kade, että joillakin on varaa maksaa autosta 40 000.
Ja toki minäkin voisin ajaa premiumautolla, ei kyse ole siitä. Esim. Lexus IS200 kelpaisi enemmän kuin mainiosti, ei vain ole niin paljoa rahaa.
Se on totta, että A-Mersu on LUOKASSAAN premiumauto, muttei se ole sitä yleisellä tasolla. Ainahan Ladankin mallistosta löytyy se premium-Lada, se, jossa on istuinpäälliset ja sisävalo.
Termi on jenkeistä peräisin ja siellä se tarkoittaakin jotain, "pay a premium for a BMW" esimerkiksi jos luette jokusen amerikkalaisen autolehden artikkelin. Saksalaisten autojen (Mercedes, Bmw, Audi) arvostus on siellä korkea ja erotus oman maan tuotoksiin on juuri tuo "premium", jota statusta myös japanilaiset valmistajat yrittävät tavoitella lexuksen, infinitin ja acuran malleilla (toyotan, nissanin ja hondan "premium"-merkit). Ja ihan hyvin tuloksin.
Suomessa (ja euroopassa) "premiumin" ja tavallisen ero on huomattavasti marginaalisempi, koska täällä myös ns. premium-merkit myyvät autoja jotka asettuvat samaan kategoriaan kilpailijoiden kanssa. Jenkeissä vaikkapa premium-bmw:n mallisto alkaa 325i:stä, mutta "kadunmiehen" merkkejä saa ihan parin litran neloskoneellakin. Suomessa myytävät karvalakki-varustellut 316i:t ovat kaukana premiumista tässä mielessä, eivätkä eroa merkittävästi muista vastaavista tavallisemmiksi mielletyistä merkeistä kuten toyota avensis, opel vectra tms. Jenkeissä tavalliset merkit ovat perushondia, jenkkifordeja yms. halpoja malleja ja niiden ero esim bmw 325i:n on jo oikeasti "premium".
Nimim. köyhällä ei ole varaa ostaa halpaa.
Luonnehtisin Premium-auton autoksi jonka valmistajalla on ns. Laatuauto brandi. Ovathan Esim Honda ja Vw loistavia j a laadukkaita autoja mutta niiden brandit ovat erillaiset ja niillä on auton valmistuksessa eri tavoitteet.
. Moni ostaa Mersun tai Bemarin vai sen brandin takia ja tätä brandiä yhtiöt yrittävät ylläpitää ja samalla kasvattaa myyntiään. (Mersu A ja Vaneo, Porcshe Cayenne, Bmw X:ät). Jotkut onnistuvat toisten brandit kärsivät. Brandi on vaikea saavuttaa mutta se voidaan saavuttaa tekemällä laadukkaita ja laatua "huokuvia" autoja. ASK FOR MORE
Itse olen seurannut alaa jo hyvän aikaa ja käynyt monia kiivaita keskusteluja myös tästäkin aiheesta. Sivutyönä ylläpidän eräänlaista autosivustoa, jonka puitteissa olen myös tehnyt asiasta juttua
http://www.autowebfinland.tk ja sieltä "artikkelit".
TM:n tekstissä oli perää, mutta se ei täysin selitä sitä, miten jokin auto ansaitsee premium-sanan merkkinsä kylkeen. Premiumhan on suoraan suomennettuna "kalliimpi", joten periaatteessa kaikki autot, jotka omassa luokassaan ovat kilpailijoitaan kalliimpia, kuuluvat tähän sarjaan.
Ajatellaampa esim. Skoda Superbia. Loistava ja tilava auto, edustusluokan menopeli, mutta ei premiumia. Hintahan on alle 30 kiloeuroa... Luokkaa pienempi Alfa Romeo 156 maksaa saman verran tai jopa enemmän ja vielä parempi esimerkki on esim Jaguar X-type (alk. 39000 eur) tai Mercedeksen C-sarja, jonka hintalappu alkaa 39700 eurosta. Kun sitten tarkastellaan samaa kokoluokkaa Superbin kanssa, löydetään esim. Alfalta 166, BMW:ltä 500 ja niin edespäin. Näiden mallien lähtöhinnat ovat ihan eri tasolla kuin Superbin.
TM:n listaama, alunperin Automotive News:siltä peräisin oleva listaus oli hyvä ja todenmukainen, mutta se ei koostu pelkistä myyntiluvuista. Tietysti esim. Volvo S40:stä myydään enemmän kuin jotain 300 sarjan bemaria tai 156 Alfaa, mutta kyse onkin siitä, että mm. Ford Focus tai Mazda3 onkin selvästi S40stä edullisempi.
Kun Mercedes, BMW ja Jaguar ovat kalliita, niin yllättäen esim Audi A4:n lähtöhinnat ovat hyvin vertailtavissa esim. Alfa Romeon hinnastoon. Halvin A4 lähtee 30900 eurolla pikkukoneella varustettuna, mutta 2 litraisella koneellakin "vain" 34550 euroa aiemmin mainitun kolmikon ollen selvästi (4000 eur) kalliimpia.
Kyse ei siis välttämättä ole siitä, kuinka paljon Premiumien pitää olla kalliimpia tai parempia, vaan siitä, että niiden hintataso (ja myyntimäärät) poikkeavat edullisista, saman KOKOluokan kilpailijoista. Eräällä lailla Premiumiin vaikuttavat myös ihmisten mielikuvat merkistä. "Kaikki" sanovat mersua premiumiksi, mutta samaa sanotaan esim. Jaguarista, Lexuksesta ja Alfa Romeosta paljon harvemmin. Premiumin voi yhdistää myös innovaatioihin. Saab ja Volvo ovat tunnetusti turvallisuuden edelläkävijöitä (missä olikaan ensimmäiset 2-piirijarrut tai 3-piste turvavyöt ensimmäisenä...). Saksassa ja Italiassa on tehty taas moottoreihin liittyviä innovaatioita, kuten Suorasuihkutus henkilöauton dieselmoottorissa(FIAT), muuttuva venttiilien ajoitus (Alfa-Romeo), kaasuläpätön moottori (BMW) tai Common Rail-yhteispaineruiskutus (Mercedes). Mukavuuspuolella taas amerikkalaiset jyräävät. Automaattisen ilmastoinninkin otti ensimmäisenä käyttöön Cadillac vuonna 1963.
Vertailua voi jatkaa loputtomiin, mutta ehkä on parempi jättää tähän. Itse olen TM:n julkaiseman listan kanssa samaa mieltä premium merkeistä ja se vahvisti omia käsityksiäni. On turha puhua kovasta kolmikosta, tai siitä, että Premium sanana olisi Saksalaisten autojen yksinoikeutta. On myös turha yrittää kääntää asiaa niin, etteivät ko. saksalaiset kuuluisi Premium-luokkaan.
Nyt voitte sitten pistää hirttolenkin kaulaan, tai jatkaa asiallista keskustelua hyvästä aiheesta, josta on yhtä monta mielipidettä rekisteröityneitä käyttäjiä tällä foorumilla
Premium sanana tarkoittaa korkealuokkainen, kalliimpi. Tästä voi jokainen itse tehdä tulkintansa.